Yes - Big Generator (1987)
01. Rhythm of Love [Anderson/Rabin/Kaye/Squire] (4:49)
02. Big Generator (4:31)
03. Shoot High Aim Low (7:01)
04. Almost Like Love [Anderson/Rabin/Kaye/Squire] (4:58)
05. Love Will Find a Way [Rabin] (4:48)
06. Final Eyes [Anderson/Rabin/Kaye/Squire] (6:20)
07. I'm Running (7:34)
08. Holy Lamb (Song for Harmonic Convergence) [Anderson] (3:15)
All songs written by Jon Anderson, Trevor Rabin, Tony Kaye,
Chris Squire and Alan White, except where noted.
Obsazení:
Jon Anderson - vocals
Trevor Rabin - electric guitar, acoustic guitar, keyboards, vocals
Tony Kaye - piano, organ
Chris Squire - bass, backing vocals
Alan White - drums, percussion, backing vocals
Jimmy Zavala - harmonica (5), horn (4)
Greg Smith, Nick Lane, Lee Thornburg, Greg Smith - horn (4)
![5 stars](graphx/s_5.gif)
Big Generator porodili Yes do dlouhého hudebně časového vzduchoprázdna, které kvalitní muzice nepřálo. Doba plná disca, trvalých a natupírovaných kštic, barevně zářících triček, plísňáků, mrkváčů a ohyzdných make-upových vrstev, čas se zastavil a móda se pohybovala zřetelně pod hranicí vkusu.
Yes byli s tímto parazitujícím období spjati, nebyli mu však nakloněni ani příliš nablízku. Se snáze přijatelným "progresivním" stylem touto desetiletkou propluli s grácií a vztyčenou hlavou a Rabin byl pro tuto epochu tou nejlepší volbou. Howe se sem nehodil a nikoho nevzrušoval, na svou renesanci musel ještě počkat, zato Yes potřebovali oslovit daleko širší a hlavně jiné publikum. Pro takovou změnu našli prostředky už na albu minulém a Big Generator tuto volbu jako správnou a hlavně jedinou možnou zcela potvrdil.
Za dvacet let na scéně se zatím prakticky nestalo, aby kapela neshrábla vavříny pro vítěze, a i toto album bude hrát vůdcovskou roli v nazírání na art rock osmé dekády a se jménem Yes bude stále spjat ten zlatavě zářivý odlesk. V prvé řadě je třeba pochválit nazvučení Whiteových bicí, absolutně odlišné od uniformovaného krabicového a plochého zvuku dané doby, stejně jako Kayeho klávesové rejstříky, na několika místech ne nepodobné klávesovým obrazcům alba Power Windows kanadských Rush - že by inspirace? Tyto dva faktory plus dynamicky živý zvuk řízený Rabinem vynesly kolekci osmi výborných a technicky dokonalých písní kapely Yes opět na trůn akademicky rockového směru. Rhythm of Love, Big Generator, Shoot High Aim Low - to byl start jako hrom a Squireho doprovodné vokály nešlo neregistrovat jako dokonalé. Lze tedy tvrdit, že osmdesátky hrály Yes do kapsy, a ti se v nich cítili jako ryba ve vodě.
reagovat
horyna @ 17.02.2017 14:09:14
Čím jsem starší, nazírám na "onu" dobu stále kritičtěji. Když jsem byl dítě tak jsem si módu a další záležitosti s ní spojené tolik neuvědomoval (oni ani sedmdesátky co se módy týče nebyli nic extra a občas se člověk při pohledu na foto za břicho popadá), když ale ty směšný chlápky zmalovaný jako baby vidím a gigantické kudrliny všude okolo jímá se mě hrůza:-)
Některé kapely během těch let strašně otočili a jejich produkce se dá přežít jen se zaťatými zuby, nebo s fungujícím sentimentálním kouzlem. Myslím že Rush A Yes se to povedlo vcelku důstojně, na opačném pólu stojí Genesis, Stouni nebo Queen to je velká tragédie a zmar.
dan @ 18.02.2017 14:07:04
NE a ještě jednou NE! Osmdesáté roky to byl mor pro veškerou hudební produkci která sem musela přešlápnout z minulého desetiletí. Ukažte mě někdo co dobrýho tenkrát vzniklo, možná žvejkačky Pedro. Metal dokázal odolat, ale rock podlehl a upadl na zašpiněnou podlahu kýčovitého hnusu. Yes sice přežili tak tak ale dodnes se z toho nevzpamatovali a jiní dopadli ještě hůř. A takový Police, U2, Gabriel, nebo popař Collins jsou důkazem kam až business dokáže lidi zahnat a jakou maškaru pro peníze musí vyprodukovat.
Progjar @ 18.02.2017 14:13:34
to Dan. A čo Pink Floyd - The Final Cut. David Gilmour - About Face. U2 - The Joshua Tree. Tiež Rush napríklad.
john l @ 18.02.2017 15:09:04
Gabriel nebo u2 nejsou zrovna správné příklady úpadku téhle doby. Krom desky So žádná další netrendovatěla. Collins to je jiná, tady zbyl jen úsměv nebo úvid a oči v pláč jak hluboko tahle kdysi velká persona Genesis klesla. Collinse nebrat!
dan @ 18.02.2017 16:13:07
Zrovna The Final Cut hodnotím jako nejslabší a nejnudnější album P.F. S tím u mě nikdo nepochodí a nevymluví. Gilmourův About Face je mnohem záživnější ale jako artefakt doby se dá použít rovněž. Od Rush snad něco áno, hm.....
Zdeněk @ 18.02.2017 17:30:25
The Final Cut nejslabší? Opak je pravdou. Jen je třeba víc poslouchat.
Progjar @ 18.02.2017 17:47:27
To nemá zmysel, ďalej diskutovať. Ak má niekto názor, že za celé osemdesiate roky sa nič poriadne nenahralo, je to subjektívne ale nepravdivé.
A Final Cut treba skutočne v kľude počúvať a aj rozumieť textom. Vynikajúca doska.
exte @ 18.02.2017 22:52:34
Phil Collins (+ Gabriel) nikdy nebyli zadny zaprdeny prog rockeri jeste v 80's zamrzly v 60kach:-)
Collins byl vzdycky povazovanej za jednoho z nejlepsich studiovejch bubeniku na svete a za profesionalniho muzikanta/skladatele par excelence.
Jeho solovy desky z 80-90 let jsou komercni/popovy, ale dodnes jde o pop-music ty nejvyssi mozny kvality. Tam v ony dobe bylo v Britanii 99% 100x vetsich komercnich sracek.. viz treba nedavno zesnulej George Michael (nic ve zlym/ RIP)
horyna @ 19.02.2017 07:31:40
Zásadně a hrubě nesouhlasím s nesmyslnými traktáty na téma týkající se nevznikající kvalitní hudby v osmdesátých letech. Kdo nechce slyšet, neslyší a naopak. Převedl bych to do výtvarné terminologie asi takto: v sedmdesátých letech vykvetlo neuvěřitelné množství kvalitních hudebních děl které by v pohodě zaplnili muzeum Louvre. V osmdesátých letech jich bylo o poznání méně, ale i tak by z přehledem obsadili menší Musée d'Orsay.
b.wolf @ 19.02.2017 08:36:03
Hmmmm... jestli v '80 nic nevzniklo, tak co potom '90?!?! To je vrchol hudebního odpadu a kýče... I když konkrétně u tohoto alba musím přiznat, že stejně jako předchozímu 90125 jsem nikdy na chuť nepřišel. Mně poměrně hrubě evokují "disco styl" '80 let, onu poprockovou cukrovou nechutně přeslazenou vatu... a když si vzpomenu, že Owner of the lonely heart člověk slyšel téměř všude...
Jarda P @ 19.02.2017 08:56:25
V 80. letech jistě vzniklo mnoho kvalitního, ale mě, odkojeného 60/70 let, mnoho nezaujalo. Jedni z mála jsou Marillion, ale různé klony Marillion už šly mimo mě. Další diskuze kolem kvality/nekvality hudebních dekád je zbytečná, vše je subjektivní a poplatné tomu, kdo v kterém období začal muziku poslouchat.
horyna @ 19.02.2017 09:10:08
Do devadesátek si s dovolením rýpnu i já a rád. Alternativa a znovuobjevený "punk" v druhé polovině oněch let prostřednictvím odporných Green Day, Offspring a dalších otrasných bánd sprznil nejednu dobrou kapelu k nepoznání. To už raděj upřednostním grunge první poloviny 90-tek, ten alespoň vyprodukoval nějakou kvalitu.
Beru to takto: v devadesátých létech vzniklo několik významných desek a spousta odpadu okolo. Art a progres byl ve stejném, ne li větším útlaku jako během předchozího desetiletí. Ale možná proto, že se prosazoval tak těžce, vznikali opravdové klenoty. Významné desky vydali Deep P., Rush, Yes, Saga, Van Halen, Toto, vrátili se Ufo a Kansas. To není málo.
john l @ 19.02.2017 15:15:06
Slučovat a porovnávat 80 a 90 roky nejde. To je jako den a noc. Dobře že Nirvana a celý ten humbuk okolo odstartoval a navždy zaťal tipec všem rádoby umělcům z amerického kontinentu kterých se vyrojilo na plážích San Francisca a okolí Hollywoodu jak komárů. Kostkovaný košile zrovna nenosím, ale aspoň se dala do pohybu nová krev.
![3 stars](graphx/s_3.gif)
Štyri roky po rockovom údernom albume 90125 prišla tá istá zostava Yesákov(alebo Yesmanov) s rovnakým entuziazmom znovu s kolekciou kratších dynamických a moderných songov.Album dostal názov Big Generator s rovnako škaredým,divne futuristickým obalom ako jeho predchodca...kdeže je autor fantazijných a rozprávkových krajiniek Roger Dean?Určite si užíval niekde v Karibiku s krásnymi kreolkami,alebo pirátkami?Cez leto 1987 som zaregistroval vo vysielaní rakúskeho rozhlasu prvý singel-Rhytm of Love.Mala to byť superbomba v štýle Owner of a lonely heart z 90125 a treba skutočne povedať,že zámer sa takmer vydaril.Pieseň má skutočne grády,Anderson to zobral poriadne zostra a nekompromisne a zborový refrén a Jonovo kontrovanie,to je jedna báseň.Rhytm of love splnila svoj účeľ,okamžite sa mi zafixovala do mozgových receptorov a kazetový magnetofón trpel neustálym pretáčaním a púšťaním jedného päťminútového úseku pásky.Ten dobrý japonec zvaný Hitachi mal so mnou more trpezlivosti,asi ma mal rád ,obetavec jeden šikmooký.Pri titulnej skladbe moje nadšenie už opadá.Pieseň síce začína celkom slušne a príjemne,vyvrcholí však do obludného bombastického samopožieracieho monštra,v ktorom sa strácam nielen ja ako poslucháč,ale mám pocit,že i samotným pánom muzikantom sa to vymklo z rúk,alebo z nástrojov.Hrmot generátoru našťastie končí a na oblohe opäť zasvieti slnko.SHOOT HIGH AIM LOW je veľmi príjemná skladbička zaplavujúca moju dušu príjemnými pocitmi.A neurazí ani veselá a hravá ALMOST LIKE LOVE.V podobe LOVE WILL FIND A WAY prichádza vrchol albumu.Väčší a krajší súzvuk sŕdc,duší, mysle a citov si ani nemožno predstaviť.Iba láska ti ukáže cestu.Aká krásna myšlienka,taká krásna pieseň!FINAL EYES je yesovský štandard a ...Jacaranda a krásne rozbehnutá I´M RUNNING až sa z toho ktúti hlava.Páni,to je jízda!A sme na konci.Skľudní nás Jon Anderson a jeho snivý popevok HOLY LAMB,žeby baránok boží?Suma Somárum:-),90125 to teda nie je ,ale prepadák tiež nie.Moje hodnotenie je preto šalamúnske: 3,49 *.Aj keď matematika v škole nebola zrovna mojou silnou stránkou,toľko viem,že sa to zaokrúhluje smerom nadol.
reagovat
PaloM @ 07.11.2011 08:59:23
Braňo, ja tento Yesácky generátor mám stále za 4 hviezdy, úpadok vnímam až na Union a Open Your Eyes.
pito63 @ 07.11.2011 12:46:24
Je to pekných pár rokov, čo som tento album zakúpil a počúval naposledy...
Braňo, opäť si ma vyprovokoval, aby som oprášil zbierku YES. Ak by som mal vyzdvihnúť niektorú skladbu, voľba by padla na "Shoot High Aim Low".
Vďaka za recenziu!
martin69 @ 07.11.2011 13:48:31
Je velmi příjemné.Po třech náročných dnech v práci.Otevřít progboard a číst recenzi oblíbené kapely a jako vždy se u ní i pobavit.Braňo velmi pěkně děkuji!!!!
Big Generator,rád poslouchám.Rhytm Of Love,mně před x lety zaujala.A vlastě může za to,že mně Yes začali opravdu zajímat.Dnes vlastním všechna alba.A mohu říct,že patří k mým top kapelám.
Brano @ 08.11.2011 08:53:26
Páni,ďakujem veľmi pekne za vaše názory a postrehy.Big Generator nepokladám za úpadok,iba mi príde v porovnaní s 90125 ako slabšia.
![4 stars](graphx/s_4.gif)
Náhodou, nečakal som veľa a preto som dostal viac ako som myslel. Čo som tým chcel povedať? Že Big generator ma veľmi milo prekvapil a je pre mňa prekvapivo (pre niekoho) na rovnakej úrovni ako 90125. Skrátka, tieto skladby v podaní Yes stále ešte dosahujú v mojich ušiach kvalitu. Napríklad taká Big generator je normálna rocková pecka so štadiónovým refrénom, Shoot high aim low je zas absolútne najlepšia skladba celého albumu a jedna z najlepších skladieb Yes vôbec, nádherná atmosféra, skrátka chytá ma za srdce. Ďalšími skvelými skladbami sú pohodová I´m running a krehká Holy lamb. Zvyšok albumu sa mi páči takisto, ale vyzdvihnúť som musel tieto štyri skladby. Pôvodne som chcel dať tri (lepšie 3,5), ale nakoniec vďaka nádhernej skladbe Shoot high aim low zaokrúhľujem hore.
reagovat
martin69 @ 17.06.2010 11:19:54
nowhere_man : souhlasím s s tebou ,mně se hodně líbí hitová Rhythm of love .
PaloM @ 17.06.2010 15:09:00
Stále platí, čo som napísal v reakcii na recenziu Voytusa. nowhere_man, málokto tak kladne hodnotí Big Generator a súhlasím s tebou. Len drobnosť, nie som si istý, že je na rovnakej úrovni s 90125, lebo k tomu albumu nemám vôbec žiadne výhrady. S hviezdičkovaním to mám podobne. Keď som si v novembri 1989 doviezol zo západného Nemecka LP (! áno, cestou tam sme sa večer zúčastnili revolúcie na Václavskom námestí :-) ), "Shoot high..." som počúval s posvätnou úctou a zimomriavkami na chrbte.
nowhere_man @ 17.06.2010 16:00:09
PaloM: všimol som si, že väčšina yesákov Big generator nemá medzi ich najobľúbenejšími počinmi. Ale mne sa páči. Súhlasím, že nie je na rovnakej úrovni ako 90125. Mal som to napísať zreteľnejšie, myslel som tým úroveň čo sa týka kvality hudby, pre mňa sú oba albumy v rámci Yes štvorhviezdičkové. Ale samozrejme skladby oboch albumov nie sú rovnaké, spája ich v podstate ich pesničkovosť. Oba albumy sú u mňa na rovnakej úrovni kvality, 90125 mám o čosi radšej.
The Paul @ 17.06.2010 16:15:23
Tak páni, pripájam sa... aj keď sú pre mňa najobľúbenejšie dosky od Fragile po Relayer (všetky za 5 hviezd), tak mám veľmi rád aj Big Generator, tiež u mňa za 3,5, čiže 4*.
Filozof @ 18.06.2010 06:29:16
PaloM
Ale nemáme se radši ptát, jak o, že Tě tam komouši pustili, což? :-))
PaloM @ 18.06.2010 08:36:15
Filozof, dobre si ma pobavil. A vieš, keď som to písal (mimochodom už 2. raz), tak ma včera napadlo, že to niekoho napadne ? Ale že zrovna teba .. :-))
Určite si rýchlo pozrel do Rudá krávo, či Cibulkove zoznamy, alebo kde to je. Musím ťa sklamať, nenájdeš ma. Bol nás plný autobus z našej nemocnice a išlo o 1. návštevu veľkej zdravotníckej výstavy v Dusseldorfe... to ma nenapadlo - žeby som sa zviezol s miestnymi eštebákmi ?
Ešte perlička: jeden môj pražský kolega vraj bol v zoznamoch pod dvomi krycími menami :-)) Ten človek by neublížil ani muche, ako som ho poznal. A preto, ak náhodou hej, radšej by som nikdy nechcel čítať spis na seba, ak vôbec neaký existoval.
luk63 @ 18.06.2010 15:28:32
Osobně považuju Big Generator za první krok YES z vydobytých pozic, na které se už žel nikdy nevrátili.
PaloM @ 18.06.2010 16:03:01
luk63, štúdiovku ABWH (kapelu považujem fakticky za Yes)
a Ladder snáď ešte možno pokladať za návrat na pozície, čo povieš ? No, s veľmi prísnym súdom by sa dalo s tebou súhlasiť, ale ozajtný fanúšik Yes si to nemôže pripustiť a preto som odhodlaný hájiť pozície až po Magnification vrátane :-))
luk63 @ 18.06.2010 16:18:35
PaloM: Asi mám k některým albům a skupinám hodně svérázný postoj, ale nemůžu si pomoct. Pro mě prostě Big Generator naplno nastartoval jistý úpadek kapely s velkou minulostí. Bez té by samozřejmě, Big Generatorem počínaje až doposud, šlo o výborná alba. Ale maj smůlu a jsou ve stínu tvorby svých tvůrců v 60. a 70. letech. Za trochu slabší považuji i Tales... a Going..., jenže po nich se Yes dokázali opět alby Realayer a Tormato vrátit na vrchol.
A ještě k ABWH: dodnes jsem té desce nepřišel na chuť - jako celku. Jsou tam výborné věci, ale i písničky, které ji v mých očích degradují. Podrobnější ale být nechci, vím, že můj názor může vyvolat bouřlivou polemiku, ale nenechám se do ní více zatáhnout.
PaloM @ 18.06.2010 16:46:05
luk63: možno si nepostrehol jemnú iróniu a vôbec nemám problém s tvojim hodnotením. Len som naznačil, že my fanúšikovia vieme byť niekedy veľmi nekritickí k svojim miláčikom. Nedaj sa odradiť, bobíkovsko-znaleckých parametrov zďaleka nedosahuješ a tak ti nehrozí moja tvrdá opozícia :-))
luk63 @ 18.06.2010 16:50:58
PaloM: Tak to jsem rád, že to tu bereš s trochou humoru a odlehčení :-)
kaktus @ 10.12.2010 18:49:59
Já jsem po 90125 v nějaký návrat ke starým kořenúm nevěřil, to v tu dobu nenosilo a album to plně potvrdilo.
-luk63- Pobavilo mě nazvat Topograhpic Oceán... a Going ... jako slabšími alby, ve srovnání s Big G... nebo 90125, to snad ne, možná s Fragile (můj vrchol), já zaregistroval pokles až u Tormáta, Drama to trochu spravilo, ale od Big G... jsem k nim už nenašel cestu, nahradily je jiní (Marillion, IQ, Arena ....)
![2 stars](graphx/s_2.gif)
Oh Yes! V tomto případě se spíše chce zvolat oh no!
S 80. léty to vzdávám, jedno z mála pozitiv vidím v tom, že jsem se v té době narodil :-).
Téměř všichni mí oblíbenci buď sklouzli ke komerci, nebo to radši dávno zabalili. Yes málem také, když se od nich koncem 70. let oddělil zpěvák Jon Anderson. Náhrada přežila jedno album a pak se na tři roky Yes rozpadli. Všechno zachránil Chris Squire, když společně s Alanem Whitem, bývalým klávesákem Tony Kayem a novým kytaristou/producentem/zpěvákem/autorem Trevorem Rabinem povolal zpět Jona Andersona a natočil komerčně průlomové 90125. Najednou byli Yes zase v hitparádách, točili klipy, jezdili velká turné. Ale po čtyřech letech došlo na vydání dalšího alba.
Navazuje na svého předchůdce a zároveň ukazuje další možnosti. V hitových kolejích se tedy drží půlka alba - Rhytm of Love, Love Will Find a Way, Big Generator a Almost Like Love. A pouze ta poslední pro mě představuje dobrou píseň - nadupaná rytmika, tvrdé riffy, hammondky. Od Yes ale přinejmenším nečekaná. Alespoň není tak vlezlá jako ostatní tři zmíněné.
Pak tu máme snahu o progresivnější kompozice - Shoot High Aim Low, I'm Running a Final Eyes. K první, natahované nudě se vyjadřovat nebudu, za to v těch dalších dvou konečně slyším to, co bych od Yes očekával. Skladby jsou sice pořád přehlednější než většina 70's tvorby, ale rozhodně potěší.
Závěrečnou Holy Lamb beru jako příjemnou tečku za albem sice různorodým, ale zdaleka ne pestrým nebo zajímavým. Bohužel to stále není to nejhorší, čím nás Yes obdarovali.
reagovat
PaloM @ 19.01.2010 17:55:30
U mňa poctivých 3,5 a určite by som zaokrúhlil na 4 hviezdy. Predsa, je to prvá LP, ktorú som si vlastnoručne kúpil na západe, v Nemecku, počas prvého týždňa nežnej revolúcie :-) Najmenej sa mi páči Big Generator, najviac Rhythm of Love, Shoot High Aim Low, Love Will Find a Way a Holy Lamb - vlastne skoro všetko :-)
b.wolf @ 19.01.2010 21:48:49
Když jsem nahrávku slyšel poprvé ještě z LP, přišlo mi to po megaúspěšném 90125 o hodně slabší-líbila se mi jenom Rhytm Of Love, Final Eyes a I´m Running. Pořídil jsem si při doplňování DGF i CD, ale dlouho nevydrželo. Tuhle hudební tvář YES si rád odpustím.
martin69 @ 20.01.2010 07:21:46
Nemyslím že by to byla tak špatná deska . Já si ji rád poslechnu .
PaloM @ 20.01.2010 08:35:52
Keď to porovnám s vyložene zlými platňami Union a Open Your Eeyes, tak niet čo riešiť :-)
Voytus @ 20.01.2010 09:07:37
Také, že horší jsou už opravdu jen Union a Open Your Eyes - druhá jmenovaná ale zase netrpí umělým 80's zvukem. Já se jen snažím nějak dodržovat zdejší hodnocení, a proto,když vidím, že pět hvězd patří albům nějakým způsobem zásadním v hudebním vývoji, čtyři albům, která představují excelentní přírůstek do každé sbírky, tak mi vychází, že zde čtyři hvězdy dát nemůžu. 90125 ode mě dostalo tři. Toto album, na kterém mě oslovila polovina písní, by tudíž mohlo také dostat ten samý počet, ale pouštím si jej ještě o něco méně, tak je zapotřebí to nějak odlišit. Mimochodem, měli byste někdy mrknout na hodnocení na allmusic, tam i většina našich čtyřhvězdičkových alb schytává běžně dvě. Ne, že bych se podle toho řídil, ale opravdu ne každá deska může dostat pět či čtyři hvězdy, to uzná každý.
martin69 @ 20.01.2010 09:29:41
Voytus : v podstatě máš pravdu ,ale to co je k hvězdičkám dopsáno je občas těžké dodržet . Tři hvězdičky beru jako album dobré ,což myslím neznamená že je špatné . Že hodnotíš Big Generator dvěma je tvůj názor ,za kterým si určitě stojíš a já ho plně respektuji ,proč bych také neměl . Pro mně je to dobrá deska ,tím pádem za tři . To že má každý jiný názor je na druhou stranu přeci dobře !
PaloM @ 20.01.2010 13:15:55
Jasné Voytus, súhlasím aj s Martinom
Lothian @ 20.01.2010 17:33:45
Shoot High Aim Low miluju!
A na hodnocení na AMG bych moc nespoléhal,jen pro první seznámení u někoho,koho neznám vůbec.
![4 stars](graphx/s_4.gif)
Čtyři roky po komerčně veleúspěšném 90125 se Yes představují s pokračováním nově nastoupené linie. Čeká nás stejná sestava, stejně graficky strohý obal, stejný recept, dle kterého jsou jednotlivé songy připravovány, prostě, stejná formička - stejná bábovička. Avšak při bedlivějším ohledání místa činu se tu dají nalézt rozdíly, které při opakovaném poslechu narůstají do zásadních významů.
Obecně musím říci, že Big Generator především obsahuje více hudebních podprahových fajnovostí, které přinášejí jeho nevyčerpatelnou přitažlivost. Pod povrchem stále snadno přístupných písní se dají nacházet spodní proudy, přímo spleť jemného přediva, které každou takovou skladbu obrací v celkovém vyznění na hojivý talisman. Tam, kde se 90125 drolí a škrábe v krku, je Big Generator homogenní a hladivý. V každé skladbě slyším přitemnělé a mocné melodie, co nepatří do kategorie těch laciných, s intarziemi pestrých a dospěle důstojných rytmů, v nichž jiskří vtip, radost, pochopení a samozřejmost profesionálně tvořeného komplexního umění. Jak mi připadlo 90125 poprockové s propašovanými progresivními prvky, hodnotím Big Generator jako celistvě pojatý mistrovský kus prodchnutý náročným kompozičním dějem, na nějž je zlehka přehozený poloprůhledný závoj komerčního pozlátka. Vlk se nažral, koza také. Yes tu vztyčují hlavu a opět si hrají to svoje.
Také se daří na albu Big Generator, narozdíl od jeho předchůdce, vyprodukovat sem tam skutečnou perlu. Především Shoot High Aim Low je pro mne hymnou 80. let, mámivá skladba, co není nijak prvoplánově efektní ani výrazná, ale je ve své tekutosti účinná jako roztavený kov. Máme tu i radostné písně, prosluněné latiskou amerikou i prostým veselým nespoutaným muzikantstvím, tvoří páteř celého alba, jmenoval bych zejména titulní Big Generator a pak hlavně Love Find Away a I'm Running. Ale i v těch průměrnějších kouscích se dá najít spousta pasáží, kdy si s pozdviženým obočím říkám, kde se to v nich vzalo. No, a v závěru se ozvou tóny skladby Holy Lamb. Tu nám Anderson posílá snad z jiné planety. Zprvu jemná, ale až do svého závěru ponenáhlu lehce a nenápadně gradovaná píseň, velkolepé završení se špetkou pompy a patosu, jak to už má být.
Na tomto albu si také cením vyvážené produkce, dobrého zvuku bez většiny nectností 80. let, a především nikde netrčících exhibujících individualit. Ano, Big Generator vlastně nemá výrazné slabé místo a chybí mu jen kousek k pěti hvězdičkám. Jedno z nejlepších alb 80. let, nezbytnost ve sbírce každého moderně smýšlejícího Yesfana.
Hodnocení: 4/5
reagovat
![4 stars](graphx/s_4.gif)
Stejna sestava jako na 90125!Co to asi bude?Uplny pop,uplna komerce?Ba ne,Rabin jakoby prevzal vedeni skupiny a pousti se do nebeskych vysin.Jak kytara tak zpev mu jdou na jednicku!Anderson zvlada vokaly uplne skvele-napr.Final Eyes zpiva tak naivne,az je to dokonale a neumim si to s nikym jinym predstavit.Squire ovlada basu jako zavazovani tkanicek u svych bot.Avsak chybi tam ty dunici basove vyhravky,ale nevadi mi to,protoze je to Squire.White je stale stejny,nic se nemeni,stale prumerny bicista.A Kaye to trosku kazi,zadna technika ani napaditost,je proste out.
Rhythm Of Love:skvela popove ladena vypalovacka,dobre se posloucha v diskmanovi.Chvalim hlavne zvuk.
Big Generator:ostre rezane rify a uvodni vokaly,parada!
Shoot High Aim Low:hymna 80.let, napeti,trpelivost,povznesenost,pomala ale zasadni na tomto albu
Almost Like Love:vypalovacka,ale asi nejslabsi na albu.Skvele zeste,ale napad skladby je jednoduchy-za to mi ale nevadi
Final Eyes:krasny Andersonuv vokal a Rabinovske kytary,pripominajici Howea.Popovy popevek je uzasny,konec je ale dlouhy.
I´m Running:pecka v rytmu samby,krasnych 7 minut,narez.
Holy Lamb:neuveritelne gradujici skladba,naivni a krasny konec tohoto poprockoveho alba.
Jo,je to album,pro laiky,ale profici to taky vydrzi:-)Davam 5 hvezdicek za kompozice,ale za obal a interpretaci dam 3.Takze 4 hvezdy!
reagovat
![5 hvězdiček](graphx/s_5.gif)
![4 hvězdičky](graphx/s_4.gif)
![3 hvězdičky](graphx/s_3.gif)
![2 hvězdičky](graphx/s_2.gif)
![1 hvězdička](graphx/s_1.gif)
![0 hvězdiček](graphx/s_0.gif)